Vídeň bývala historicky jakousi Paříží naší části Evropy. Kulturního ducha si zachovala a láká tak mnoho Čechů a Slováků k návštěvě. Skutečně, budete se tu cítit skoro jako doma, protože češtinu kolem sebe hojně uslyšíte.

Doprava

Vídeň je asi dopravně nejblíže Brnu, přes které nejspíše pojedete, tedy pokud zrovna nebydlíte v Mikulově.  Asi nejsnažší je použít žluté autobusy a dovézt se buď z Brna nebo Prahy do Vídně, zastávka Praterstern. Alternativou je potom vlakové spojení. Zde si však dejte pozor, jaké jízdenky si kupujete, typicky buď vyjde dobře EURegio nebo včasná jízdenka.

Samozřejmě se můžete do Vídně dovézt i autem, ale vězte, že parkování v centru je drahé, takže svůj vůz raději nechte někde na okraji.

Pokud jste se tedy dovezli autobusem na Praterstern, můžete se podívat přes velkou silnici na ruské kolo. Nemáte-li ale na zábavní park Prater právě chuť, je čas se vydat do centra. Buďto po svých, trochu delší vycházkou po Praterstrasse, přejít Dunaj a pokračovat po Rotenturmstrasse, která vás už neomylně vede do srdce Vídně. Druhou možností je naskočit na metro, nejlépe asi U1 a směr Stephansdom, případně také U2 a Karlsplatz. Jízdenka stojí kolem 2 Euro.

Centrum

Nejpodstatnějším centrem je… celé Staré město. Páteřní jsou však ulice Rotenturmstrasse, kterou poblíž Stephansdomu překříží ulice Graben. Zde je hlavní nápor komerce a obchodů. Utéci před nimi můžete právě do Stephansdomu, který se stále opravuje  a lešení tak kazí fotky budovy z venka.  Vnitřek odpovídá tomu, co byste v gotické katedrále očekávali. Překvapí vás nejspíš nápor turistů, které se snaží před vchodem odchytávat parta obchodníků v oblečení lokajů, ti se vám budou snažit prodat koncerty a večeře v restauracích a hotelech.

Dál stojí určitě za podívání Hrad a okolní zahrady a rozeseté krásné sochy. Zavítat také můžete do muzea Albertina, kde se pravidelně mění exhibice. Doporučuji si tedy dopředu vytipovat, co chcete vidět, abyste přijeli v tom správném měsíci, kdy se výstava koná. Navíc si dovoluji upozornit, že má Albertina více pater a možná není nejlepší nápad se ji snažit projít celou a pak vyjít otráveně a zničeně ven.

Tato část centra je ohraničena Opernringem a Burgringem, které společně s Museumringem svírají budovy parlamentu a národního a uměleckého historického muzea. V této úrovni navíc naleznete i Volkstheater a Museumsquartier. Jižní část těchto okruhů je právě v blízkosti Albertiny a Karlsplatzu, kde jsou budovy Technické Univerzity a bývají zde předvánoční trhy. V severní části je pak parlament a ještě kousek severně od něj naleznete Radnici, Rathaus. Radnice sice sama o sobě vypadá impozantně, ale před ní je jednak rozlehlý park a také jakési náměstí, kde jsou ty nejpodstatnější vídeňské vánoční trhy.

Pokud ale nejste ve Vídni o Vánocích, pak nejbližší tržnici Naschmartk, hlavně s potravinami, naleznete (relativně) blízko Karlsplatu, sevřenou ulicemi Rechte Wienzeile a Linke Wienzeile. Zboží je zde opravdu zajímavé, ale odpovídají tomu i ceny.

Pokud se chcete zalevno ve Vídni občerstvit, tj. nejspíš si něco koupit v obchodě a pak to na lavičce v nějakém parku slupnout, vězte, že potkáte mnoho obchodů. Mezi ty dražší patří Billa a Interspar, zhruba střední ceny pak má Zielpunkt, nejlevnější je potom Hofer, který se podobá koncepčně Lidlu. Nejvíc se vám prodraží nákupy pečiva, to je tu opravdu za nadstandardní ceny. V Bille ale seženete levný celozrný chleba – pozor nenechte se odradit značkou Clever, to co se pod touto značkou prodává v Rakousku je nesrovnatelně vyšší kvalita.

Nesnažte se ale ušetřit za každou cenu, jste ve Vídni a Sachertort… to prostě musíte zkusit. Možná není nutné jít na ten originální, ale určitě byste neměli Vídeň opouštět s tím, že jste ani neochutnali. Mozartovy koule nejsou povinností, ty jsou výrobkem ze Salzburgu, takže to až zase příště.

Ještě jedna zajímavost na závěr: pokud máte rádi pestré cestovatelské zážitky, můžete to zpátky vzít třeba přes Bratislavu, kam můžete po Dunaji doplout lodí!